Birutė Kurgonienė
Birutė Kurgonienė | |
---|---|
![]() | |
Gimė | 1956 m. birželio 1 d. Pečioroje, Komių ATSR, Rusijoje |
Veikla | Rytų Lietuvos visuomenės, kultūros ir politikos veikėja, Lietuvių etninės kultūros draugijos, Vorutos klubo Karaliaus Mindaugo kolegijos narė, Mažosios Lietuvos reikalų tarybos atsakingoji sekretorė, Vilniaus apskrities kultūros ir meno tarybos pirmininkė, LSDP Vilniaus miesto tarybos prezidiumo narė |
Partija | Lietuvos socialdemokratų partija |
Birutė Kurgonienė (Matažinskaitė, 1956 m. birželio 1 d. Pečioroje, Komių ATSR, Rusijoje) – Rytų Lietuvos visuomenės, kultūros ir politikos veikėja, Lietuvių etninės kultūros draugijos, Vorutos klubo Karaliaus Mindaugo kolegijos narė, Mažosios Lietuvos reikalų tarybos atsakingoji sekretorė, Vilniaus apskrities kultūros ir meno tarybos pirmininkė (2003–2004 m.), LSDP Vilniaus miesto tarybos prezidiumo narė, Lietuvos socialdemokračių moterų sąjungos Vilniaus miesto klubo pirmininkės pavaduotoja.
Biografija[redaguoti | redaguoti vikitekstą]
Gimė 1956 m. birželio 1 d. Pečioroje, Komių ATSR, Rusijoje, tremtinių šeimoje. Tėvams sugrįžus į tėvynę, 1963–1967 metais mokėsi Karačiūnų (Vilniaus r.) pradinėje mokykloje, vėliau – Vilniaus Mikalojaus Konstantino Čiurlionio meno mokyklos (dabar – Nacionalinė Mikalojaus Konstantino Čiurlionio menų mokykla) chorinio dirigavimo skyriuje.
1979 metais įstojo ir 1984-aisiais baigė Minsko kultūros institutą (dabar – Baltarusijos valstybinis kultūros ir meno universitetas), įgydama kultūros švietimo darbuotojos, mėgėjų choro kolektyvo vadovės kvalifikaciją. Jau tris dešimtmečius dirba kultūrinio švietimo baruose.
Profesinė veikla[redaguoti | redaguoti vikitekstą]
Pirmoji B. Kurgonienės darbovietė (1975–1978) – LTSR MT Televizijos ir radijo valstybinis choras. Vėliau, su pirmuoju vyru kariškiu išvykusi gyventi į Baltarusiją, dirbo įvairiose šios šalies kultūros įstaigose.
1984 metais sugrįžusi į Lietuvą, dirbo Vilniaus įgulos karininkų namų vyr. instruktore kultūros ir meno darbui (1984–1985 m.), Vilniaus miesto kultūros valdybos Kultūros švietimo įstaigų metodinio kabineto vedėja (1985–1987), Naujosios Vilnios kultūros rūmų direktore (1987–1993 m.), Regioninių problemų ir tautinių mažumų departamento prie LRV vyr. specialiste kultūros problemoms (1994–1995 m.).
Nuo 1995 m. gruodžio 11 d. vadovauja buvusiam Rytų Lietuvos kultūrinės veiklos centrui (nuo 2006 m. – Vilniaus apskrities kultūros centras), spartinančiam daugiakultūrio paribio – Elektrėnų sav., Ignalinos, Molėtų, Šalčininkų, Širvintų, Švenčionių, Trakų, Ukmergės, Varėnos, Vilniaus ir Zarasų r. bei Visagino m. – gyventojų integraciją į šalies dvasinį ir kultūrinį gyvenimą, didinančiam sostinės Vilniaus įtaką regiono kultūriniam prusinimui, ryšių tarp įvairių kultūros institucijų plėtojimui.
Yra inicijavusi daugelį naujų regioninių projektų, iš kurių ryškiausi – Vilniaus krašto totorių festivalis (1997 m.), surengtas totorių ir karaimų įsikūrimo LDK 600-ųjų metinių proga, Vilniaus apskrities kultūros ir meno šventės „Vilnijos vainikas" (2001 m., 2004 m.).
Švietėjiška veikla[redaguoti | redaguoti vikitekstą]
Savo sukauptu profesiniu renginių organizatorės, režisierės ir vedėjos patyrimu noriai dalinasi su kolegomis – yra nepriklausoma kultūros vadybos bei asmenybės augimo seminarų lektorė.
Įtaigių ir turiningų B. Kurgonienės paskaitų – „Nacionaliniai dalykinės kultūros ypatumai. Gyvenimo scenarijus ir karjera“, „Organizacijos įvaizdis, jos veiklos kultūra. Darbuotojų prezentacijų įgūdžių lavinimas“, „Tarpusavio bendravimo protokolinių reikalavimų paisymas - sėkmingo bendravimo laidas“, „Kultūros žmogaus misija. Asmenybė ir tauta. Pasionarijų įtaka visuomenės raidai“, „Nuo idėjos - iki finalo... Bendrieji renginio vadybos aspektai“, „Viešojo kalbėjimo ypatumai. Kalbų rengimo metodika“, „Meninis žodis renginio literatūriniame scenarijuje“ – ne kartą yra klausęsi ne tik kultūros darbuotojai, bet ir pedagogai, kariškiai, moterų organizacijų narės.
Birutė Kurgonienė aktyviai dalyvauja įvairiose konferencijose ir diskusijose. Yra parengusi pranešimus: Vilniaus apskrities kultūros forumuose – „Kultūros žmogaus misija vartotojiškoje visuomenėje“ (2007 m.), „Informacinės visuomenės kultūros idealai ir nuostatos“ (2008 m.), Lietuvos kultūros kongreso Alytaus ir Vilniaus apskričių kultūrininkų konferencijoje „Regionų kultūros politika krizės ir reformų akivaizdoje: kultūrininkų bendruomenės nerimas ir rūpesčiai“ (2009 m.).
Leidyba ir publikacijos[redaguoti | redaguoti vikitekstą]
Yra prisidėjusi prie knygų „Nuo Mažvydo iki Vydūno“ (Mažosios Lietuvos reikalų tarybos leidinys apie krašto šviesuolius), „Dek, širdie, ant amžinojo aukuro“ (Lietuvos istorijos instituto leidinys Marcelės Kubiliūtės 100-isiosms gimimo metinėms paminėti), leidinio „Totoriai ir karaimai Lietuvoje - 600“, katalogo „Rytų Lietuva: kultūros įstaigos, meninės veiklos kolektyvai, kūrėjai, atlikėjai, tautodailininkai, tradiciniai renginiai, lankytinos vietos“, rinkinio „Moksleivių pjesės (Įdomesni Rytų Lietuvos jaunųjų dramaturgų konkursų „Teatro plunksna" dalyvių darbai)“, trumpos parankinės kultūros įstaigos raštvedybos instrukcijos su kanceliarinės raštų kalbos pavyzdžiais parengimo ir leidybos. Yra kompaktinės plokštelės „Lietuvių kantičkinės giesmės“ koprodiuserė, Vilniaus apskrities kultūros centro knygų serijos „Iškiliųjų alėja“ leidybos vadovė.
Yra paskelbusi nemažai straipsnių kultūros tematika „Lietuvos aide“, „Dienovidyje“, „Vilniaus balse“, „Draugystėje“, „Lietuvos ryte“, „Kultūros aktualijose“ ir kituose periodiniuose leidiniuose.